Tampereen Nokia Areena isännöi tulevana lauantaina kotimaisen gospelin kärkikaartin harvinaislaatuista kokoontumista. Glow Festivaliksi nimetyssä tapahtumassa on määrä julkistaa myös teos, jossa suomigospelin historia on saateltu kansiin.
Lauantai 24. elokuuta vuonna 1991 on kirjoittautunut historian lehdille päivämääräksi, jona Neuvostoliitto hajosi ja Ukraina julistautui itsenäiseksi.
Tällä viikolla samainen päivämäärä osuu jälleen lauantaille. Päiväys paaluttuu kotimaisen hengellisen musiikin historiaan merkkipaaluna. Päivänä, jona kotimaisen gospelin merkittävimmät artistit nähdään ensimmäistä kertaa yhteisrintamassa areenaluokan konsertissa.
Suomalaisten suuruuksien lisäksi Glow-festivaalin esiintyjäkattausta on ryyditetty yhdysvaltalaisella Petra-yhtyeellä, jolle myönnettyihin tunnustuksiin kuuluu muun muassa neljä Grammy-palkintoa.
Viikonlopusta Tampereella muodostuu merkittävä myös toimittaja Ariel Neulaniemelle. Festivaaleilla julkistetaan hänen kirjoittamansa tietoteos Suomigospelin tarina (Kirjapaja).
– En voi kuvitella parempaa paikkaa julkaista kirjaa kuin tapahtuma, jossa esiintyvät juuri nämä kirjan sankarit ja jossa samalla juhlitaan koko suomigospelia, Neulaniemi iloitsee.
Tuomiokapituli tyrmäsi gospelmessun
Lähes 300-sivuinen teos esittelee suomigospelin historian 1950- ja 1960-luvuilta nykypäivään listaten läpi sen tärkeimmät tekijät ja julkaisut. Esikoisteoksensa kerronnallisina koukkuina Neulaniemi hyödyntää kulissientakaisia tarinoita, verraten runsasta kuvamateriaalia ja paikka paikoin uskomattomilta kuulostavia anekdootteja.
Esimerkin sellaisesta tarjoaa surkuhupaisa tapaus, joka liittyy Afrikkalaisen gospelmessun rantautumiseen Pohjolaan. Pekka Simojoki ja Anna-Mari Kaskinen saivat 1980-luvun alussa idean jalkauttaa annos afrikkalaista poljentoa ja kepeyttä täkäläisiin kirkkosaleihin. Syntyi ajatus uudesta nuorekkaaksi suunnitellusta jumalanpalveluksesta.
Huolella pohjustetun messuhankkeen esittämiselle laajalle yleisölle oli saatu Yleisradiolta jopa televisiointilupa. Messu oli tarkoitus lähettää suorana Nivalassa järjestettäviltä vuoden 1983 Kirkon nuorisopäiviltä.
Kaksi päivää ennen televisiolähetyksen ulostulohetkeä Oulun tuomiokapituli puuttui peliin. Järjestäjille saapui karu kirje.
Piispa alaisineen luki kirkkolakia tiukan tulkinnan silmälasein. Jumalanpalveluksen tulisi olla kirkkokäsikirjan mukainen. Afrikkalaisen gospelmessun muoto ei kapitulin mukaan täyttänyt jumalanpalveluksen kriteerejä. Messussa ei laulettu virsiä eikä seurattu kaavaa.
Messua ei koskaan lähetetty. Mutta iltapäivälehdet saivat lööppinsä. ”Piispa esti nuorisomessun televisioinnin”, kirkuivat mustat kirjaimet Iltalehden keltaisessa lööppipohjassa.
Kirjoittaminen oli Neulaniemelle tilaustyö. jossa aloitteellinen osapuoli oli Glow Festivalin tapahtumajärjestäjä Ohjelmatoimisto Kristalli ja sen toimitusjohtaja Johanna Vauto.
– Pyyntö houkutti, mutta emmin, koska tiesin, että kotimaisesta gospelista on jo kirjoitettu tietoteos.
Tero Huvin ja Janne Könösen kirjoittama Kahden maan kansalaiset ilmestyi vuonna 2005. Keskustelujen jälkeen Vauto sai Neulaniemen vakuuttumaan siitä, että työhön kannattaisi ryhtyä.
Kahdessa vuosikymmenessä oli tapahtunut paljon. Oli syntynyt uusi musiikintekijöiden sukupolvi. Eikä gospel ollut Suomessa enää nuorisomusiikkia. Suurin kuluttajaryhmä oli keski-ikäistynyt.
”Tunne on kuin olisin saanut tallustella jossain hyvin arvokkaassa ja pyhässä maastossa.”
![Ariel Neulaniemi lähikuvassa.](https://www.seurakuntalainen.fi/wp-content/uploads/2024/08/ariel-neulaniemi-01oenempi-kuva-jani-laukkanen-705x721.jpg)
Lopulta Neulaniemi kirjoitti teoksen tiiviissä tahdissa kevään aikana. Kirjaa tehdessään häntä alkoi häiritä se, ettei tekijän käsiinsä saamia, jo arkistojen kätköihin hautautuneita, harvinaislaatuisia levytyksiä tai herkullisia audiohaastatteluotteita olisi mahdollista upottaa kirjan sivuille.
Entinen radiotyöläinen otti härkää sarvista ja päätti kirjan ohella työstää kokoamastaan materiaalista kokonaisen radiodokumenttisarjan. Sen runko myötäilee kirjan käsikirjoitusta, mutta audiokerrontaan oli madollista liittää havainnollistavia musiikkinäytteitä sekä tarinoita, jotka eivät olisi painetun kirjan sivuille mahtuneet.
Kymmenosainen Suomigospelin tarina -sarja on kuunneltavissa kokonaisuudessaan Dei Plus -palvelussa.
– Kaiken tuon läpikäyneenä tunne on kuin olisin saanut tallustella jossain hyvin arvokkaassa ja pyhässä maastossa, josta omienkin saappaitteni pohjiin on tarttunut kultahippuja.
Seurakuntien kerhotiloista areenaesiintyjiksi
Huomattava osa lauantaina Glow’hun pakkautusvasta yleisöstä yhdistänee Neulaniemen edelleen tapahtuman päämediakumppaniin Radio Deihin, jonka pitkäaikaisena juontajana esikoistietokirjailija teki itsenä gospelkansalle tunnetuksi. Keväästä lähtien leivän pöydälle on kuitenkin tuonut Ilkka-Pohjalainen, jonka uutis-, kulttuuri- ja feature-toimituksissa media- ja musiikkialan moniottelija on viime kuukaudet työskennellyt.
Tulevana lauantaina Ariel Neulaniemen mielessä on kuitenkin jälleen gospel.
– Koska levyjä ei enää tehdä kuten ennen, tekijöitä on ehkä vähemmän kuin aikaisemmin. Samalla gospel on kuitenkin aikuistunut ja sen laatutaso noussut.
Enää hengellistä populaarimusiikkia ei tehdä enää takavuosikymmenien tapaan seurakuntanuorten kerhotiloissa, eivätkä sitä kuuntele ainoastaan rippikouluikäiset.
– Konserteista ja kohtaamisista on tullut uudella tavalla tärkeitä. Ja gospelmusiikista on tullut kaikenikäisten musiikkia, niin lauantainakin, Neulaniemi uskoo.
Glow Festival Tampereen Nokia Areenalla lauantaina 24.8. Jutun julkaisuhetkellä tapahtuman katsomopaikoille oli myynnissä vielä rajallinen määrä lippuja.
Suomigospelin tarina Dei Plus palvelussa